...Guds fred, som overgår al forstand vil bevare jeres hjerter og tanker
i kærlighed til Gud og hans søn, Jesus Kristus, Herren,
og med Gud den Almægtiges velsignelse.
Må Faderen, Sønnen og Helligånden
være med jer i dag og altid. Amen.
- Tror du, det hjælper? - Det finder vi snart ud af.
Jimmy!
Klar?
Kom nu, mor. Vent, gutter.
Bare sæt jer ind i bilen. Jeg er tilbage om fem minutter.
Lad os få det overstået.
Fiona!
Læs dem op. Fiona, læs dem op. Lad os se.
Tre 13-taller. Jeg fik tre 13-taller.
- Chris, hvad fik du? - Fuldt hus.
Tre 13-taller.
- Det sagde jeg jo. - Fuldt hus.
- Hvad fik du? - Et 13-tal og to 11-taller.
- Det er Dakin. - Stu.
Stu, hvad skete der?
- Skal du ikke se? - Jeg scorede i går aftes.
- Sikkert. - Heldige kartoffel.
- Lockwood. - Felix.
- Lockwood. - Sir.
Hvorfor er du klædt som en mælkemand?
- Jeg har fået feriejob, sir. - Som mælkemand?
Efter ferien skal du søge ind på Oxford og Cambridge.
Jeres karakterer er de bedste, vi har set, og de kræver, l tager et ekstra semester
og læser til adgangseksamen til vore gamle universiteter.
Et semester til, drenge. En skalle til.
Prøv i mellemtiden at lave noget passende.
- Jeg arbejder i en boghandel. - Godt.
- Skraldemand. - Jeg er dørmand.
- Toiletpasser. - Gigolo.
- Tillykke, drenge. - Mrs. Lintott.
Tre 13-taller.
- Vi kommer alligevel til at ses igen. - Ja, sir.
l skolen bliver man ikke prøveløsladt. Man får en længere straf for god opførsel.
- Stakkels drenge. - Vi ses næste semester, sir.
Tak, miss.
''Den lykkeligste unge mand, der skued sit levnedsløb,
de overstandne farer, den nød, som forestår -
han ville straks slå bogen i, og sætte sig og dø.''
Tillykke, Dorothy. Du må være rigtig tilfreds.
Godmorgen.
HlSTORlE
l har ret til, dog kun i fem minutter, Dakin, at være tilfredse med jer selv.
lngen har klaret sig lige så godt. lkke i engelsk, naturfag,
vist ikke engang i medieforskning.
Og kun l kan søge ind på Oxford og Cambridge.
Så klø på. Semesterets første opgave skal handle om Kirken før reformationen.
- lkke igen, miss. - Det her er Oxford og Cambridge.
Du skal kunne det både forfra og bagfra, Timms. Fakta.
De er kløgtige, men grove.
Og var det Bristol eller York, varjeg ikke bekymret.
Men Oxford og Cambridge?
Vi skal bruge en strategi, Dorothy, en slagplan.
- De kan deres kram. - Men de mangler flair.
Kultur kan de lære af Hector.
Historie af dig, men...
Jeg tænker højt nu.
Er der noget andet?
Tænk charme, tænk politur.
Tænk renæssancemand.
Overlad det til mig, Dorothy.
Javel, rektor.
Wilkes.
Åh, ja. En fornyelse til skemaet.
- Gymnastik. - Javel, rektor.
Til Oxbridge-slænget. ''Nej'', tænker du. Men hvorfor ikke?
Det er deres livs største hindring, og de skal vækkes til dåd.
Vækkes til dåd. Javel, rektor.
På skemaet har vores ansete rektor
givet de timer den tvivlsomme titel ''almen viden''.
Jeg skal fortælle jer en lille hemmelighed, drenge.
Der er ikke noget, der hedder almen viden.
Undervisning i almen viden er tidsspilde.
Viden er ikke almen, den er specifik
og har intet at gøre med karriere.
Men husk, anførselstegn begyndt: ''Al viden er værdifuld,
uanset om det tjener den mindste menneskelige brug'', anførselstegn slut.
Hvem sagde det, Akhtar? Timms?
Lockwood, Dakin?
''Det smukkeste træ, kirsebærtræet...''
- AE Housman, sir. - ''AE Housman, sir.''
Var han ikke bøsse, sir?
Modbydelige, beskidt tænkende møgunge. Brug ikke det ord.
- Men det gør du, sir. - Ja, men jeg er svækket af alderdom.
Du må ikke slå os, sir. Vi kan melde dig.
Det ved jeg godt.
Behandl os med respekt. Vi er legatkandidater nu.
- Vi søger alle ind på Oxford og Cambridge. - Hvorfor det?
- De er gamle, sir. Afprøvede. - Nej, fordi andre drenge søger ind.
Der er rift om billetterne, kun ståpladser.
- Hvor gik du, sir? - Jeg gik på Sheffield.
Jeg var lykkelig.
''Lykkelig er England, dejlig er hendes naturlige døtre,
hendes simple skønhed er mig nok.'' Keats.
Det bliver vi ikke hørt i, vel?
- Keats? - Lykke.
- Hvem er du? - lrwin.
Den midlertidige lærer.
Javist så.
Prøverne finder sted i semestrets slutning, hvilket giver os højst tre måneder.
- Du gik på Cambridge. Du kender tonen. - Oxford. Jesus College.
Jeg overvejede det. Men det var i 50'erne.
Luften var ladet med ændringer. En eventyrånd.
Hvor læste du?
Jeg var geograf. Jeg læste på Hull.
De er lovende, drengene. Alle ivrige.
Der er en original - Rudge.
Fast besluttet på at søge ind på Oxford. Christ Church, af alle steder.
Der er intet håb. Han kommer måske ind på Loughborough, på et skidt år.
Ellers er de alle opvakte. Men de skal dannes.
Være på forkant.
Din opgave.
Vi rangerer lavt på listen. Vi skal nå samme niveau som Manchester Grammar School,
Haberdasher Askes,
Leyton Park.
Eller er det et åbent fængsel?
Det er lige meget.
Der er en stilling ledig som historielærer.
Det er sandt.
På skolen.
Skaf mig legater, lrwin.
Få os højere op på listen, så er stillingen din.
Jeg er begrænset af læseplanen.
Men jeg kan skaffe dig tre timer om ugen.
- Det er ikke nok. - Jeg er enig.
Men jeg ved måske, hvor vi kan negle en time.
Et bordel.
Han vil gerne arbejde på et bordel.
''Jeg vil gerne lægge mig på sengen'', bisætning eller konjunktiv.
Kom nu. Sir...?
Mr. Hector, hvad i alverden foregår der?
Pourquoi ce garçon... Dakin, ikke sandt?
est sans... bukser?
Såret soldat. Selvfølgelig.
Commotionné. Ramt af granatchok.
lkke mere pjat. Nej, det er skam ikke pjat.
- Eleverne er Oxbridge-kandidater. - Det er der ingen, der har sagt.
Mr. lrwin skal undervise dem, men mangler timer.
Jeg har givet ham tre timer om ugen, men tænkte om... Kun midlertidigt.
- Det er sidste gang. - Sidste gang var sidste gang.
- Jeg tænker på drengene. - Det gørjeg også. Nej, bestemt nej.
Men det er sandt. Vi har ikke ret meget tid.
Vi skal ikke engang op i fransk.
Hvem skal hjem?
Jeg må da kunne give nogen et lift.
- Hvem skal sidde bagpå? Dakin? - Nej, sir. Jeg skal ind til byen.
- Crowther? - Jeg skal løbe en tur, sir.
- Akhtar? - Computerklub, sir.
- Jeg tager med, sir. - Nej, glem det.
- Jeg skal nok, sir. - Scripps.
Hvad gørjeg ikke for Jesus' skyld?
- Jeg får aldrig lov. - Du er ikke gammel nok.
Det skal nok ske, nu hvor du er kommet i puberteten.
Selvom det var lidt sent.
Mr. Hector prøver nok at lægge en hånd på dit knæ.
Det er, fordi mr. Hector er homoseksuel og et skvat.
Øvelsen går ud på at se på hånden og sige: ''Og hvad vil mr. Hector have?''
Det kan han ikke svare på og vil derfor holde op.
Op med fødderne.
- Jeg burde have fået det at vide. - Han er højt anbefalet.
- Det var Anne af Cleves også. - Hvem?
- Han er fuldstændig ajour, mere ''nu''. - Jeg troede, historie var ''dengang''.
Felix.
Anne af Cleves. Mind mig lige på det.
- Henrik den 8.'s fjerde kone, sir. - Selvfølgelig.
De fortalte ham, hun var dødlækker,
men da hun kom, lignede hun den forkerte ende af en kamellort.
Javel, ja.
- Hvad er der i vejen med dig, knægt? - Jeg har en seddel, sir.
Hvor meget på?
Jeg godtager ikke sedler. Skift tøj.
- Sir... - Gud godtager heller ikke sedler.
Sagde Jesus: ''Må jeg blive fritaget for korsfæstning?'' Nej.
Det trorjeg faktisk, at han gjorde, sir.
Skift tøj. En dag vil det redde dit liv.
lntet redder nogens liv. Det udsætter bare deres død.
Jesus Kristus vil redde dit liv, knægt, hvis du lukker ham ind i dit hjerte.
Jeg erjøde, sir.
Jeg er muslim, sir.
Udmærket.
Fortrinligt.
Kom så.
Altså knægt...
Du svigter både dig selv og Gud.
- Hvad har Gud med sagen at gøre? - Hør, min dreng, det her er ikke din krop.
- Er det ikke? - Nej, Gud har lånt dig den krop.
- Rend mig. - Det hørte jeg. Giv mig 20.
20 Ave Maria'er?
Kom så.
Du kommer for sent. Af med tøjet.
- Jeg hører til personalet. - Jeg har aldrig set dig før.
Hvad er det her?
- Har du brug for hjælp? - Er det skråskrift?
Mrs. Lintott har givet mig nogle afjeres opgaver.
Oplevelsen var interessant. Det var opgaverne ikke.
Kedelig.
Afsindig kedelig.
En triumf. Det kedeligste.
- Jeg dækkede hele emnet. - lkke ''forkert'', men ''kedelig''.
- Kompetencen var overvældende. - Din håndskrift er elendig.
Det er dit syn, der er dårligt, og årsagen kender vi.
Er det en henvisning til myten om onani?
- Det er måske endda en joke. - En joke, sir?
Vil jokes figurere? Det påvirker måske vores tankegang.
Du ikke noget imod udtrykket ''tankegang'', vel?
Mr. Hector bryder sig ikke om det.
l reformationstiden var der bevaret 14 forhuder af Kristus,
men man mente, St. John Laterans kirke i Rom havde den ægte forhud.
Tro ikke, ordet ''forhud'' chokerer os.
Nej, sir. Nogen af os har det endda.
lkke Posner, for han erjøde. Det er en af flere ting, som han ikke har.
- Rend mig i røven. - Men det er ikke racistisk, sir.
- lkke det? - Det er racerelateret, men ikke racistisk.
Har nogen været i Rom eller Venedig?
Firenze? Nej.
Det har de andre kandidater, og de vil have skrevet opgaver om, hvad de har set.
Så de ved, når de skal skrive en opgave om kirken på reformationstiden,
at noget af det ævl om Kristus' forhud vil komme til nytte,
så deres opgaver ikke er kedelige i modsætning til jeres.
De er ikke engang dårlige, men bare kedelige. l har ikke en chance.
- Hvorfor gør vi det så? - Det ved jeg ikke. Hvad tror l?
l ønsker det. Jeres forældre ønsker det. Rektor ønsker det bestemt.
Mig? Jeg ville ikke spilde pengene. Jeg ville gå på Newcastle og være glad.
- Men der er selvfølgelig en anden måde. - Hvordan?
- At snyde? - Muligvis.
- Dakin. - Sir?
Tag ikke pis på det. Det har vi ikke tid til.
- Sikke en narrøv. - De er alle nødt til at gøre det.
- Hvad? - Vise, at de stadig er med på vognen.
- Forhud og den slags. ''Sir, din frækkert''. - Han er kun fem minutter ældre end os.
Hvad skete der med Hector på knallerten?
Det sædvanlige. Bortset fra, jeg fik tasken sat for.
Han troede, jeg kunne lide det, men det var Tudor Economic Documents, bind to.
Hvilke punkter fremhæver vi om første verdenskrig?
Skyttegravskrig.
- Mange døde. - På begge sider.
- Dumt. - På begge sider.
- Våbenstilstand. Tyskland ydmyget. - Fortsæt.
- Arbejdsløshed. - lnflation.
Weimar-republikkens fald, uro, Hitlers gennembrud.
Så vi kan konkludere, at anden verdenskrig opståen
bunder i et utilfredsstillende resultat af den første.
- Ja. - Rigtig flot.
Bristol byderjer velkomne med åbne arme.
Både Manchester og Leeds længes efter at tage imod jer.
Men jeg er fra Magdalene College og har lige læst 70 ens opgaver, og jeg sover.
- Men det er sandt. - Hvad har sandheden med sagen at gøre?
Hvad har den at gøre med noget som helst?
- Den nye lærer virker dygtig. - Ja. Det er deprimerende.
- Søgte du ikke ind på Oxford? - Cambridge.
Klostre. Gamle biblioteker.
Jeg forvekslede uddannelse med lugten af kolde mursten.
Varjeg kommet ind, havde jeg aldrig set forskellen.
Historieundervisningen var god på Durham. Der fikjeg min første pizza.
Selvfølgelig også andre ting, men pizzaen skiller sig ud.
Dakin er en køn dreng, om end lidt trist.
Du synes altid, de er triste, Hector. Hver eneste gang.
Jeg ville ikke have sagt trist, men kusse-gal.
Det troede jeg, du kunne lide. Det er et sammensat adjektiv.
- Du kan godt lide sammensatte adjektiver. - Ja.
- De går en tur. - Åh, ja.
Sandheden var, at Tyskland i 1914 ikke ville i krig.
Der er skam rustningskapløb, men Storbritannien fører.
Hvorfor vil ingen indrømme det?
Derfor... De døde.
Antallet af døde.
Vi vil ikke indrømme, krigen delvis var vores skyld, fordi mange af vore mænd døde.
Sorgen dækkede over sandheden. Det er ikke ''for ikke at glemme'', men ''for ikke at huske''.
Det handler det om - mindesmærkerne, gravmonumenterne, to minutters stilhed.
Den bedste måde at glemme noget på er at fejre det.
Hvad angår sandheden, Scripps, glem den.
Til en prøve er sandheden ikke væsentlig.
Tror du virkelig på det, eller vil du have os til at tænke?
Du kan ikke bortforklare poesien, sir.
- Kunst vinder til slut. - Hvad med det her?
''De lange, ujævne køer står tålmodigt,
som om de stod uden for Oval eller Villa Park
Hattene, solen, der rammer arkaiske, skæggede ansigter
Der smiler, som var det hele en festdag i august.''
''Aldrig har sådan uskyld Hverken før eller siden
Forvandlet sig til fortid uden et ord.''
''Mændene forlader de nydelige haver.''
''Tusinder af ægteskaber varer en lille smule længere.''
''Aldrig sådan uskyld igen.''
Hvorfor kan l det udenad?
Det besvarer dog ikke spørgsmålet.
Så meget for ''ærefuld død''.
Ganske rigtigt.
Faktisk er Fiona min vestlige front.
Som for eksempel i går aftes.
Jeg troede, alt skulle sættes ind,
men mødte kun symbolsk modstand,
Jeg sonderede terrænet helt til selve stedet.
- Pis. - Nej, jeg mener ikke ovenpå det.
Bestemt ikke i den. Op i den.
Og metaforen passer så sandelig.
Jeg mener, når der rykkes mod fronten,
måtte tropper antageligt passere tidligere slagmarker.
Sådan er det også for mit vedkommende.
lsær hendes bryster, som først overgav sig for tre uger siden.
Og som bestemt var begyndelsen på et målbevidst sydligt angreb.
Hvad er der i vejen?
- lngenmandsland. - Pokkers også.
Hvad gørjeg så med den her?
Udfører en kontrolleret eksplosion?
Men i det mindste klarerjeg mig bedre end Felix.
- Felix? - Nej.
Han prøver. Jagter hende rundt om skrivebordet.
Men metaforen er ikke præcis,
for det, Fiona antagelig foretager, er en planlagt tilbagetrækning.
Du tvinger hende ikke, hun overvældes ikke af overlegne kræfter.
- Kan hun lide dig? - Selvfølgelig.
Så kæmper l ikke om området, men forhandler om besættelsens tempo.
Lad os vide, når du når Berlin.
Jeg er begyndt at synes bedre om ham.
- Hvem, mig? - lrwin. Selvom han hader mig.
Jimmy.
Op med humøret. l det mindste taler han til dig.
De fleste ville ikke engang tale til dig.
- Kærlighed kan være irriterende. - Hvordan ved du det?
Sådan tænkerjeg altid om Gud.
Han må være så sur over at blive tilbedt hele tiden.
Ja, men man ser ikke Gud spankulere rundt i underbukser.
Flot, Posner.
Og nu til en mere traditionel form for poesi.
Gud...
Timms, hvad er der?
Sir, jeg kan ikke altid forstå poesi.
Kan du ikke altid forstå det? Jeg forstår det aldrig, Timms.
Men lær det nu, kend det nu, så forstår du det - på et tidspunkt.
Hvordan det? Vi har ikke oplevet det, som poesi oftest handler om.
Men det skal nok komme, Timms.
Når det sker, har l modgiften parat: sorg, glæde - selv når l dør.
Vi skaberjeres dødsleje her, drenge.
Vi har en slutning, sir.
Fint. Javel, ja. Skynd jer. Hvor er fælleskassen?
Og vi skal ryge, sir.
Og jeg har tilfældigvis nogen, sir.
Udmærket.
Jerry, vær sød at hjælpe mig.
- Skal vi ryge en cigaret på det? - Ja.
Må jeg sommetider komme på besøg?
Når som helst. Det er også dit hjem. Der er folk her, som elsker dig.
- Og vil du blive lykkelig, Charlotte? - Jerry, lad os ikke forlange urimeligheder.
Vi har rigeligt.
Pragtfuldt.
Kunne det være Paul Henreid og Bette Davis i Under nye stjerner?
Den er berømt, l dumme unger.
- Vi har aldrig hørt om den, sir. - Walt Whitman ''Leaves of Grass''.
''Livets og Jordens usigelige ønsker, der aldrig skænkes,
Nu, rejsende, sejl af sted for at søge og finde.''
50 pence, tak.
Rudge.
- Der er intet om Carry On- film. - Burde der være det?
Eksamen. Mr. lrwin sagde, at Carry On- film ville være gode at tale om.
Underligt. Tror du selv, han kan lide dem?
Sikkert ikke. Man ved aldrig med ham.
Nu spekulererjeg på, om jeg er gået glip af noget.
Mr. lrwin siger: ''Selvom de ingen reel kunstnerisk værdi har...
opnår de kunstens varighed ved at være vedholdende
og får betydning - om ikke andet så som social historie.''
lh, dog. Sikke l må more jer.
Det er ikke som dine emner, miss. Det har en ekstra drejning.
- Hvor bor du, sir? - Horsforth.
lkke langt fra mr. Hector. Måske giver han dig et lift.
Det er ikke et loft, vel?
Spiser du usund mad og færdigretter eller gourmetmåltider for enlige?
- Eller en ensom pizza, sir? - Jeg klarer mig.
Har du ingen spørgsmål, Dakin?
De vil bare vide, om du har et liv.
Eller er vi dit liv?
Det er ret trist, hvis l er, for de er lige så kedelige som altid.
l får et spørgsmål, l kender svaret. Men det gør alle andre også.
Sig noget andet, sig det modsatte.
Okay, hør. Tag Stalin.
Man er generelt enige om, han var et uhyre og med rette.
Vær uenig. Find noget og brug det i hans forsvar.
Et spørgsmål er om, hvad l ved, ikke hvad l ikke ved.
Et spørgsmål om Rembrandt, vil måske tilskynde et svar om Degas.
- Er Degas en gammel mester? - ''Med lidelser tog de aldrig fejl.''
''De gamle mestre, hvordan det sker, mens der spises eller åbner et vindue.''
- Har l læst det hos mr. Hector? - Hvad?
Digtet, du citerer. Er det ikke Auden?
Var det, sir? Nogle gange kommer det bare.
Har han et program, eller er det bare vilkårligt?
- Viden. - Søgen efter viden for videns skyld.
Vi sidder til bords med de døde.
- Det er mere avanceret, mere ædelt. - Men ubrugeligt. Mr. Hector fokuserer ikke.
- Overhovedet ikke. Han er uklar, sir. - Vi ved, hvad vi laver med dig.
Med ham ved vi ikke, hvad vi laver.
Vi er små får, der er faret vild. Hvor er vi, sir?
Du er ret ung, sir. Det er ikke dit sabbatår, vel?
- Gid det var. - Kan du ikke lide at undervise os?
Vi er ikke blot et ophold mellem universitetet og livets begyndelse,
som Auden, vel, sir?
- Kan du lide Audens digte, sir? - l nogen grad.
Det kan mr. Hector. Vi ved alt om Auden.
- Han var rektor en periode. - Det menerjeg, han var.
Ja. Tror du, han lignede dig eller mr. Hector?
- Hvorfor skulle han ligne en af os? - Jeg tror, han lignede mr. Hector.
Han var lidt tummelumsk. Han kyssede sine elever.
Auden, sir, ikke mr. Hector.
Så l kan skrive en stil om Auden?
Nej, sir. Mr. Hectors emner er ikke til eksamen.
Det skal gøre os til ligevægtige mennesker.
Hør. Eksamenen bliver om alt, hvad l ved og er,
og hvis l ved noget om emnet, så skriv om det.
Det ville være et tillidsbrist.
Er intet helligt, sir? Vi er chokerede.
Det ville vi alle sammen. De driller bare.
''England, du har været her for længe,
og sangene er sange, der blev sunget på en bedre dag,
for nu passer de ikke.''
- Hvem er det? - Mr. lrwin.
- Stevie Smith ''Not Waving but Drowning''. - Det er ikke ubrugelig viden.
Hvis l skulle skrive om storhedstidens tilbagegang,
at miste et rige, at finde en rolle, alt den slags.
Sådan en stump er perfekt at afslutte med.
En hvad, sir?
En stump. Et citat.
- Hvor meget mere har l i baghånden? - Vi har alt muligt.
Toget.
Det var min mening at gøre det. Jeg stod og rystede lige ved kanten.
Men jeg kunne ikke. Jeg var ikke modig nok.
Jeg sagde gerne, det var tanken om dig og børnene, der stoppede mig.
Men det var det ikke. Jeg tænkte overhovedet ikke.
Kun et overvældende ønske om aldrig at føle noget igen.
lkke at være ulykkelig længere.
Jeg gik tilbage til jernbanerestauranten. Det var her, jeg var ved at besvime.
Hvad foregår der?
- Laura. - Ja, skat?
Uanset hvad du drømte, så var det ikke noget godt, vel?
Kan jeg hjælpe med noget?
Fred, du hjælper altid.
Du har været langt væk.
Tak, fordi du kom tilbage til mig.
Gud ved, hvorfor l er blevet undervist i Det korte møde.
Timen har været det rene tidsspilde.
Ligesom mr. Hectors timer. De er det rene tidsspilde.
Frækkert. Men han prøver ikke at hjælpe jer med en eksamen.
- Tungekys? - Hvabehar?
Newmarket, klokken tre?
- Dorothy. - Tak, Stanley.
Hvad synes du om dem?
l har undervist dem for godt. De kan ikke se, det er en leg.
- Er historie en leg? - Ja, til en eksamen som den her.
- Dorothy. - Pokkers.
Rektor.
- Jeg kalder ham en advarsel. - Felix?
Hvis man ikke passer på, ender man som ham.
Hvis det var en film fra 40'erne, blev han spillet af Raymond Huntley.
Hvem?
Han specialiserede sig i tvære dommere og eddikesure rektorer.
- Hvem ville spille mig? - Dirk Bogarde.
Det ved jeg ikke, om jeg bryder mig om.
- Pas på. - Hector. Lige manden.
- Op med næbbet, Rudge. - Goddag.
Mrs. Lintott.
Rektor har modstræbende indrømmet, at kunst måske har sin brug.
Jeg skal give drengene et overfladisk kendskab til kunsthistorie.
lkke min kop te. Det er lrwin.
- Det er bare toppen af kransekagen. - Er kunst nogensinde andet?
Michelangelo.
Tja... det gårjeg ud fra.
Hvem har du?
- Bøsser begge to. - Er de?
Det er ikke kvinder. Det er mænd med bryster.
Og brysterne er sat på med en isske.
- Kan du lide Turner? - Han er okay.
Vælg nogen, du kan lide. Det er meningen, kunst skal nydes.
Måske på langt sigt, men for os har det ikke noget med sagen at gøre.
Vi har ikke tid til at læse bøger og se på billeder.
Vi burde undervises i at optræde. Hele legatet er et skuespil.
Har knægtene givet dig et øgenavn?
- lkke atjeg ved af. - Et øgenavn er en præstation.
Både i betydningen af at opnå noget, men også i dets heraldiske betydning
af et skilt, en blasonering.
Det er ingen overraskelse, atjeg hedder Tott. Eller Tottie.
Man fornemmer lidt ironi her.
- Hector har ingen øgenavn. - Jo, han har. Hector.
- Han hedder Hector. - Det er også hans øgenavn.
Han hedder ikke Hector, men Douglas.
Selvom den eneste, jeg har hørt kalde ham det, er hans lidt uventede kone.
Posner opsøgte mig i går. Han har et problem.
lngen øgenavn, men i det mindste hører du deres problemer. Det gørjeg sjældent.
Sir, jeg tror måske, jeg er homoseksuel.
- Jeg elsker Dakin. - Ved Dakin det?
Ja. Han synes ikke, det er overraskende.
Selvom Dakin er til piger.
Jeg var forstående, dog ikke så meget, at det antydede, jeg var i samme båd.
- Med Dakin? - Med nogen.
Det er fornuftigt.
Noget af det sværeste for drenge at lære er, at lærere også er mennesker.
Det sværeste for en lærer at lære er ikke at prøve at fortælle dem det.
- Er det en fase, sir? - Tror du det?
lfølge nogen litteratur går det over. Det erjeg ikke sikker på, jeg håber.
Men jeg vil ind på Oxford. Kommerjeg det, så elsker Dakin mig måske.
Ellerjeg bliver måske ligeglad.
- Ser du på dit liv, sir? - Det troede jeg, alle gjorde.
Jeg erjøde, jeg er lille,
jeg er homoseksuel, og jeg bor i Sheffield.
Jeg har ikke en chance.
Al den her religion. Hvad skal man gøre?
Gå i kirke. Bede.
Ja?
Det er for tidskrævende. Du har ingen anelse.
Hvad ellers?
Det er, hvad man ikke gør.
Onanerer du ikke?
- Du bliver tosset. - Det er ikke for evigt.
Fortæl, når den store dag oprinder, så holderjeg god afstand.
Det irriterer mig, atjo mere man læser, jo mere ser man, litteratur handler om tabere.
- Nej. - Jo.
Det er trøst. Al litteratur er en trøst.
Jeg er ligeglad med, hvad Hector siger. Jeg synes, litteratur er truende.
- Det er lrwin. Ting til eksamen. - Nej.
Det er ikke udelukkende min ide. Jeg har læst en bog af Nieshaw.
- Hvem? - Nieshaw. Han er filosof.
Frederick Nieshaw.
Det udtales vist Nietzsche.
Pis.
- Hvad er der galt? - Jeg talte med lrwin.
Han rettede mig ikke. Han lod mig kalde ham Nieshaw.
- Han synes, jeg er et fjols. Pis. - Hvad harjeg gjort?
Du har ingenting gjort.
Verden drejer sig ikke om dig, at du ved det.
lrwin. Hvordan går det med vores unge mænd?
- Går det fremad? - Det trorjeg.
Tror du det? Gør det, eller gør det ikke?
Det er altid lidt af et lotteri.
Lotteri? Det lyder ikke godt, lrwin.
Du skal ikke klokke i det. Det har vi gjort alt for ofte før.
Hov, du!
Han kommer.
De tog bly fra tagene, smeltede det med bjælkerne og lod tid om resten.
Og alt sammen takket være Henrik den 8.
Hvis l vil lære om Stalin, læs om Henrik den 8.
Eller om mrs. Thatcher, så læs om Henrik den 8.
Mens du og Dorothy gennemgår historie, slårjeg lejr her.
Men, lrwin, jeg står konstant til rådighed
med nyttige citater - undskyld, stumper - på forlangende.
''Nøgne, øde kor, hvor søde fugle lød.''
Husk, drenge, smykjeres svar med stumper, så kan l ikke gå helt forkert.
Faktisk var at synge det mindste af det.
Munkene var landmand, klædehandlere, garvere, skræddere...
- Var det her et toilet? - Et af dem.
- Det lufter lidt om numsen. - Det var kloakken dernede.
Og drak de fra det? Forbandede kristne.
Hvad med Ganges-floden? l er lige så slemme.
- Jeg er muslim, dit fjols. - Jeg synes, l alle ser ens ud.
- Hvad var det her? Kapel? - Nej, det var et lager.
En lade. Alle afgrøderne blev oplagret her.
- Du ved det hele, ikke? - Det interesserer mig.
Nej, det er godt.
- Mandsdomineret samfund, ikke? - Selvfølgelig. De var munke.
Lidt af det, tror du?
- Hvad? - Sex blandt samme køn.
- Du rødmede, sir. - Jeg har sgu ikke rødmet.
Sir, det her er indvietjord.
lkke for mig, sir. Det et hedensk tempel.
Du rødmede nu en lille smule, sir.
Satte Henrik den 8. en stopper for det, fordi de hoppede i kanen?
- Det sagde han. - De havde ikke andet at lave.
- Jeg mener i deres fritid. - At bede?
Posner ville være en god munk, bortset fra at han erjøde.
- Harjøder munke? - Ja. Det erjeg nu.
Du skal skam ikke skynde dig, sir...
Send gaven videre. Nogle gange kan man ikke gøre andet.
Tag den, mærk på den og send den videre.
lkke til mig. lkke til dig.
Men til nogen et sted.
En dag.
Send den videre, drenge. Det er det, l skal lære.
Send den videre.
Hector. Må jeg tale med dig?
Tilsyneladende er det ikke første gang.
Men denne gang fik hun skrevet numret ned.
lndtil videre sigerjeg ikke noget om det.
Heldigvis er der ikke så lang tid til, at du går på pension.
Efter omstændighederne foreslårjeg, at vi rykker det frem.
Vi bør overveje, når semesteret slutter.
Har du intet at sige?
''Menneskets træ var aldrig stille, Dengang var det romerne, nu er det mig.''
Poesi passer sig ikke lige nu.
- Jeg formoder, din kone ikke ved det. - Det anerjeg ikke.
Hvad kvinder ved og ikke ved, har altid været mig en gåde.
Og fortæller du hende det?
Det ved jeg ikke. Jeg tror ikke, det vil interessere hende.
Nå, der er én ting til.
Underligt hvordan selv de mest sørgelige begivenheder
for det meste kommer til at handle om skemaet.
lrwin plager mig for flere timer. Under omstændighederne kan vi bøje os.
l fremtiden trorjeg, l måske kan dele.
- Dele? - Dele.
l mellemtiden må du overveje din position.
Jeg vil ikke fyre dig.
Folk snakker.
Det er så... rodet.
Det ville være lettere for alle, hvis du gik tidligt på pension.
Hør, der skete ikke noget.
Kalder du en hånd på en drengs kønsorganer med 80 km/t for ingenting?
Overførselen af viden er i sig selv en erotisk handling.
- l renæssancen... - Fuck renæssancen.
Og fuck litteratur, Platon, Michelangelo, Oscar Wilde
og alle de andre bly violer, jeres typer remser op.
Det her er en skole, og det er ikke normalt.
- Er du her stadig? - Det er onsdag, sir.
Jeg troede, at efter udflugten til Fountains og...
Klokken er kun halv fem.
- Jamen, hvor er Dakin så? - Sammen med mr. lrwin, sir.
Selvfølgelig.
- Han viser ham gamle eksamensspørgsmål. - Med alle de rigtige klumper uden tvivl.
Nå, pyt. Vi må kæmpe videre uden ham.
- Hvad har du lært i den her uge? - ''Drummer Hodge.'' Hardy.
Flot.
''De smed Hodge, trommeslageren, i graven
Kisteløs, men som fundet
Hans mindesmærke er en bakkekam Som bryder det omgivne land
Og fremmede stjerner mod vest Hver nat over hans høj
Unge Hodge, trommeslageren, kendte ikke Nyankommet fra sit Wessex-hjem
Meningen med højlandet, Bushen, det støvede land,
Og hvorfor man om natten så Ukendte stjerner i mørket
En del af den ukendte slette Vil Hodge dog altid være
Hans almindelige nordiske indre Vokser til et sydligt træ,
Og mærkelige stjerner hersker De for stedse hans.''
Flot. Rigtig flot.
Nogle tanker?
Mon ''En del af den ukendte slette Vil Hodge dog altid være''
er ligesom Rupert Brooke, sir.
''l et hjørne på en fremmed mark, l støvet ligger rigere støv skjult.''
Ja. Det er samme tanke. Men jeg synes, Hardy er bedre.
Det er mere... tja, jordnært.
Bogstavelig taltjordnært.
- Noget om hans navn? - Hodge?
Det vigtigste er, at han har et navn.
Lad os sige, at Hardy skriver om Zulu-krigene.
Eller senere - muligvis Boer-krigene.
Og det her var de første kampe, hvor almindelige soldater blev mindet.
Navnene på de døde blev nedskrevet og graveret på krigsmindesmærker.
Før var soldater - menige soldater -
alle ukendte soldater.
Og langt fra at blive højt respekteret
var der et firma i det 19. århundrede - i Yorkshire, selvfølgelig -
som samlede knoglerne fra Europas slagsmarker og knuste dem til gødning.
Så selvom han måske blev begravet i en fællesgrav,
er han stadig Hodge, trommeslageren.
Selvom han er en fortabt dreng på den anden side af Jorden...
har han stadig et navn.
Hvor gammel var han?
Som trommeslager må han have været en dreng knap så gammel som dig.
- Nej, Hardy. - Hvor gammel var Hardy?
Cirka 60, da han skrev det her.
På min alder vel.
Et lidt trist liv, men ikke uværdsat.
''Kisteløs'' er typisk for Hardy.
Det er et sammensat adjektiv, dannet ved at sætte ''løs'' bag et substantiv.
Eller verbum selvfølgelig.
Ukysset,
ulykkelig,
utilstået,
uomfavnet.
Det er en formulering,
hvormed der følger en fornemmelse af ikke at dele.
Af at være udenfor, enten på grund af forskellighed eller generthed.
Men at holde tilbage.
lkke at være med på vognen.
Kan du se det?
Ja, sir.
Sådan følte jeg lidt.
Det bedste øjeblikke, når man læser, er, når man falder over noget -
en tanke, en følelse, et perspektiv -
som havde særlig mening, især for dig,
og her står det, nedskrevet af en anden.
En, du aldrig har mødt, måske en, der længe har været død.
Og det er, som om en hånd
er kommet og har taget din.
Lad os høre det sidste vers igen, så må du gå.
''En del af den ukendte slette Vil Hodge dog altid være
Hans almindelige nordiske indre Vokser til et sydligt træ,
Og mærkelige stjerner hersker De for stedse hans.''
Skal jeg fortælle dig, hvad der er galt med Hector som lærer?
Det er ikke, fordi han ikke får resultater - det gør han.
Men de er uforudsigelige og ikke målelige.
l det nuværende uddannelsessystem er det til ingen nytte.
Det er bestemt inspirerende. Men hvordan kan jeg måle det?
Jeg hørte et barn synge i går formiddag,
og jeg fandt ud af, at alle eleverne kender teksten til ''When l'm Cleaning Windows''.
George Formby og Gracie Fields.
Hvad har Gracie Fields med noget at gøre?
Så til syvende og sidst erjeg glad for, han tog på sine elevers testikler,
for det kan jeg i det mindste klassificere.
Det er en fyringsgrund, som man ikke kan diskutere.
Det vidste du ikke.
Nej, ikke det.
Jeg antog, at du vidste det.
- Tog han på drengenes testikler? - Jeg vil ikke skære det ud i pap.
Du har selv været gift. Du kender proceduren.
Men jeg tror, det var mere påskønnende end undersøgende.
Men alligevel utilgiveligt.
Nej. Det vil gavne alle, at han går af - så hurtigt som muligt.
Sir? Må jeg sige noget?
Den vigtigste eksamen i vores liv er forestående,
og vi har siddet og læst litteratur.
Glem det et øjeblik. Der er noget, jeg må fortælle jer.
Det ved vi alt om, sir.
- Hvad ved l? - Om at dele timer med mr. lrwin.
- Nej, ikke det. - Hvorfor det, sir?
Det er et spørgsmål om skemalægning. Nej, det her er noget andet.
Bliver dine timer mere som mr. lrwins?
- Mere nyttige? - Mindre pjat?
Ti stille, drenge. Kan l ikke se, jeg ikke er i humør til det?
Hvad humør er det, sir? Det konjunktive? Mulighedens humør?
Kom i gang med at arbejde. Læs.
- Vi har ikke tid til at læse. - Kan du ikke bare fortælle det kort?
- Resumer det, som mr. lrwin gør. - Bare hovedtrækkende. Så vi kan foregive.
- Foregive? - Det gør man til eksamener.
Hold mund med de eksamener.
Hold mund, alle sammen!
Hvad fik mig til at spilde livet på det her gudsforladte sted?
Der er intet af mig tilbage.
Gå med jer.
Gå.
Sir...
- Vil du begynde? - Jeg er ligeglad.
Hvordan begynder du normalt? Det er din time, almen vide.
Det beslutter drengene. Spørg dem.
Vil nogen begynde? Ordet er frit.
Kom nu, drenge. lkke surmule.
Vi ved ikke, hvor vi er, sir. Din time eller mr. lrwins.
- Betyder det noget? - Ja, sir.
Det afhænger af, om vi skal være tænksomme eller kloge.
l skal være høflige, din lille lort.
- Han slår os, sir. Han kan fyres. - Jeg synes, vi skal tale om Holocaust.
Du milde. Hvordan kan man undervise i Holocaust?
Det kan bruges som et spørgsmål. Kan man - bør man - undervise i Holocaust?
Nogen? Kom så.
Det har oprindelse og konsekvenser. Det er et emne som alt andet.
- Da vel ikke som ethvert andet. - Nej, men det er et emne.
Nu om dage tager man på skolerejser til Auschwitz, Dachau.
Jeg har altid overvejet, hvor de spiser deres sandwicher.
- Besøgscenteret, som alle andre steder. - Tager de billeder af hinanden der?
Smiler de?
Holder de i hånd? lntet er passende.
Hvad nu, hvis man skrev, det overgik ens egen oplevelser så meget,
at kun stilhed var passende?
Det ville være mr. Hectors svar på mange spørgsmål, ikke, sir?
Jo, Dakin.
''Det, hvorom man ikke kan tale, om det må man tie.''
- Wittgenstein, sir. - Ja, det er godt.
Nej, det er ikke godt. Det er useriøs journalistik.
- Du har lært os det. - Det harjeg ikke lærtjer.
Og Wittgenstein har ikke søgt dybt i sit indre,
for at l kan forvandle det til en nydelig formular.
Hvorfor kan vi ikke bare fordømme lejrene som en uhørt rædsel?
Det tjener intet formål. Det gør alle.
''Der findes ikke noget som lejren. Et uhørt onde.'' Og så videre.
Kan du ikke se, at selv at sige ''og så videre'' er uhyrligt?
Nazisterne ville have sagt ''Og så videre''. De døde reduceret til en forkortelse.
Okay. Men eftersom dødslejrene ses som noget så enestående,
ville en anden tilgang så ikke være at vise sidestykker, sætte dem i relation?
- Relation? - lkke relation, men i kontekst.
At sætte det i kontekst er at sige, det kan forstås og forklares,
og så kan det bortforklares.
- Det er godt, Posner. - Det er ikke godt, jeg mener det.
Det er det samme som nedlæggelsen af klostrene.
Mange af dem blev nedlagt før Henrik den ottende.
Forskellen er, atjeg ikke mistede noget familie i nedlæggelsen af klostrene.
- God pointe. - Det er ikke en god pointe, men sandt.
For dig er Holocausten et blot et emne, som vi måske kunne få.
Nej. Men det her er historie. Distancerjer.
Vores perspektiv på fortiden ændrer sig.
Når vi ser tilbage, så er det lige foran os ubestrøgne punkter - vi ser det ikke.
Når vi ikke ser det, betyder det, at den nylig stedfundne fortid ligger mest fjern.
En af historikerens opgaver er at foregribe, hvad vores perspektiv på den tid vil være.
Selv på Holocaust.
- Der vandt du argumentet, sir. - Hvad?
Holocaust. Du gav ham en lærestreg.
- Din flirt. - Jeg kan ikke forstå det.
Jeg har aldrig ønsket at behage nogen, som jeg gør ham - piger ikke medregnet.
- Han går af. - Det store fyr?
Ja. Du må ikke sladre. Det siger Fiona.
Fyret? Hvem klagede?
- Derfor er der ingen lift. - Stakkels fyr.
- Men på en måde erjeg ikke ked af det. - Nej.
lkke mere genitialmassage, mens man fræser af sted langs grønne veje.
lkke mere motorcyklens melankolske brøl,
idet han sætter dig af på hjørnet med æren i behold.
Selvom man er en liderlig ungkarl, eller gerne vil være,
så slår det mig, at det ikke kan være let for mange kvinder,
som lider sådan ubønhørlig mandlig befamling nærmest dagligt.
- Er vi mærket for livet, tror du? - Det må vi håbe.
Far.
Han er aldrig helt god nok.
''Strålende, men nåede du en konklusion, undgik det min opmærksomhed.''
Har du set din håndskrift? Du er begyndt at skrive ligesom ham.
Jeg prøver helt ærligt ikke på det.
- Du skriver ligesom ham. - Det gørjeg ikke.
Dakin skriver ligesom ham. Jeg skriver som Dakin.
Det er godt for sexlivet. Jeg taler så meget om ham, at Fiona bliver sur.
Jeg holder kun mund, når vi er sammen.
- Ville du være sammen med ham? - Det harjeg overvejet.
Måske. Det vil bringe lidt solskin i hans liv.
Man skal trods alt kun rive den af.
Hvorfor tror du, han vil være sammen med dig?
Din selvglade nar.
Ved ærkebiskoppen af Canterbury, at du taler sådan?
Jeg kan godt lide ham. Gid jeg vidste, om han kunne lide mig.
lrwin kan godt lide ham. Han ser sjældent på andre.
- Hvordan ved du det? - Det gørjeg heller ikke.
Vores øjne mødes, når vi ser på Dakin.
Pos, med dit bløde hjerte.
- Det går over. - Ja, det er kun en fase.
Hvem siger, jeg vil have det til at gå over?
Men smerten. Smerten...
Hector ville sige, der ingen bedre uddannelse var.
Jeg ville bare ønske, man fik karakterer for det.
Mr. Crowther, teatret er en af dine interesser. Fortæl os om det.
- Jeg kan godt lide skuespillerkunsten. - Må jeg stoppe dig? Nævn ikke teatret.
- Det interesserer mig. - Så undlad at tale om skuespillersiden.
Universitetslærere synes, det er tidsspilde.
Musik er i orden, ikke? Det ser de ikke skævt til.
Du burde bare sige, hvad du holder af.
- Mozart? - Nej.
Alle kan lide Mozart. Nogen, der er lidt særpræget. Tippett eller Broekman.
- Men dem kenderjeg ikke. - Må jeg stille et dumt spørgsmål?
Hvorfor kan de ikke fortælle sandheden?
Jeg tøver med at nævne det af frygt for, det giver anledning til et suk.
Men l har måske ikke overvejet, at en af lærerne måske er en kvinde.
Jeg vil nødig på det her stadie udsætte jer for nye ideer,
men efter at have undervistjer i historie uden at tage hensyn til køn
overvejerjeg, om det er faldetjer ind, hvor nedslående det kan være.
- Gørjeg jer forlegne? - En smule, miss.
Det er ikke jeres skyld. Sådan er det bare.
''Verden er summen af kendsgerninger, ikke af ting.'' Wittgenstein.
Ja, jeg ved, det er Wittgenstein, tak.
Kan du forestille dig, hvor deprimerende det er
at undervise i fem århundreder af maskulin uduelighed?
Hvorfor ser man ingen kvindelige historikere i tv?
- lngen bryster. - Slå den dreng. Slå ham.
Sir, det kan du ikke.
Jeg skal fortælle jer hvorfor.
Fordi historie ikke er lige så sjov for kvinder, som det er for mænd.
Hvorfor skulle det være det? De sidder aldrig med ved bordet.
For eksempel i 1919 arrangerede de bare blomsterne
og trak sig yndefuldt tilbage.
Historie er en kommentar til mænds forskellige og fortsættende udueligheder.
Hvad er historie?
Historie er kvinder, som følger bag efter - med en spand.
Rudge.
Hvordan vil du definere historie, mr. Rudge?
Må jeg tale frit fra leveren, miss?
- Uden at få smæk? - Jeg skal nok beskytte dig.
Hvordan definerer jeg historie?
Det er bare den ene forbandede ting efter den anden.
Javel. Og hvorfor vil du gå på Christ Church?
- Det er det eneste, jeg måske kommer ind på. - lngen anden grund?
- Kan du lide arkitekturen? - De vil spørge mig om sport, ikke?
Hvis du er så umeddelsom, er de måske tvunget til det.
Pointen er, at selvom de vil acceptere dig på grund af dine sportslige færdigheder,
må du i det mindste lade, som om der er andre overvejelser.
Hør, jeg er skidedårlig til alt det her. Undskyld.
Hvis de kan lide mig, og accepterer de mig,
så accepterer de mig, fordi jeg er kedelig og almindelig.
Jeg dur ikke til samtaler, men jeg kan konversere på golfbanen,
og måske er der nogen på panelet, som kan lide golf.
Jeg ved måske ikke meget om Jean-Paul Sartre, men jeg har et handikap på fire.
Hvor har du hørt om Sartre?
- Han var en god golfspiller. - Var han?
Det vidste jeg ikke. lnteressant.
Peter, hvordan vidste du, Sartre spillede golf?
Det ved jeg ikke, at han var.
Hvordan kunne jeg? Jeg ved ikke engang, hvem fanden han er.
De bliver ved med at sige, at man skal lyve.
Jeg har på fornemmelsen, Kafka var god til bordtennis.
- Vi ses i morgen. - Jeg har ikke givet dig min opgave.
Hvordan gik din eksamen? Det har du aldrig sagt.
- Middelmådigt. - Ringe.
- Virkede charmen ikke? - Teknikken var ikke perfektioneret.
- Nej, kom nu. - Den er over fire. Jeg gør.
- Hvilket college gik du på? - Corpus.
- Det er ikke det, alle vil ind på. - Nej.
- Var du lykkelig? - Der? Ja.
Tror du, vi bliver lykkelige, hvis vi kommer ind?
- Du bliver alligevel lykkelig. - Det ved jeg ikke, om jeg bryder mig om.
Hvorfor? Ukompliceret - er det det, du mener?
- Udadvendt? Heteroseksuel? - lntet af det er dårligt at være.
Måske. Det ville være rart at være lidt mere kompliceret.
Eller at nogen mente, man var det.
Det er Felix.
Åh, gud.
- Du er ikke særlig kløgtig, vel? - lkke det?
Nej, sir.
- Hvordan har Posner det? - Hvorfor?
- Han kan godt lide dig, ikke? - Det er alderen. Han er ved at blive voksen.
- Det er svært for ham. - Surt for mig.
Du foreslår vel ikke, atjeg gør noget ved?
Det sker. Det ville jeg ikke. For ung.
- Du ser stadig ret ung ud. - Det er vel, fordi jeg er ung.
Hvordan skabes der historie? Hvordan sker ting?
Folk beslutter at gøre ting. Tager beslutninger og ændrer ting.
- Jeg ved ikke helt, hvad du taler om. - Nej? Tænk over det.
Nogle tager vel beslutninger.
Andre reagerer på begivenheder. l 1939 rykkede Hitler ind i Polen, Polen...
- Overgav sig. - Er det det, du mener?
lkke Polen.
- Kom det bag på Polen? - l nogen grad.
Selvom de vidste, der var noget i gærde.
- Hvad handlede din opgave om? - Vendepunkter.
Øjeblikke, hvor historie ændrer på tingene. Skal jeg sige, hvad du har skrevet? Dunkirk.
- Hitler, der vender sig mod Rusland. - Ja.
- Alamein. - Ja, dem alle sammen.
Mere? Det er godt.
Da Chamberlain trådte tilbage i 1940, var Churchill ikke den første, man tænkte på.
Halifax var mere almindelig accepteret.
Men den eftermiddag, det blev besluttet, valgte Halifax at gå til tandlægen.
Hvis Halifax havde haft bedre tænder, havde vi måske tabt krigen.
- Det er alle tiders. - Det er konjunktiv historie.
En gang til?
Konjunktiv - bruges, når det er usikkert, om noget sker.
Når noget er indbildt.
Hector er vild med konjunktiv.
- Hvorfor smiler du? - lkke noget.
Held og lykke.
Værsgo at begynde.
Pis.
- Ja? - Det kunne gå begge veje, miss.
Jeg skrev så pænt om Hitler, en mand, der i høj grad var misforstået.
Dronning Elizabeth, miss.
Mindre bemærkelsesværdig for sine evner
end det faktum, at hun modsat sine søstre fik chance for at gøre brug af dem.
Det lyder godt.
- Bare tennissko er okay. Jeg har ikke andet. - Det er ingen fodtøjseksamen.
Nogen sagde, der er seks km til toiletterne.
Vil du hen, hvor man får en dårlig eksamen, men med toiletter på værelserne?
- Hvis de ikke kan lide mig, fuck dem. - Gid jeg tænkte som dig.
- Slår du smut med øjnene? - Det bliver et skævt, men lidt trist smil.
Rend mig.
Hop ind og sid ned.
Held og lykke.
Kom indenfor.
Mr. Lockwood?
Her er ingen lrwin.
- Det her er Corpus, ikke? - Jo.
De kunne godt lide mit Hitler-svar, roste, hvad de kaldte ''min objektivitet''.
De sagde, det var grundlaget for at skrive historie.
Hold da kæft.
Det ligner en herregård. Mine forældre ville elske det.
Det er mr. Rudge, som, hvis han kommer ind, håber at læse historie.
Hvem er han?
- Hvad vil han tale med os om? - Aner det ikke.
- Pep talk? - Det er lidt for sent.
Det er sikkert om Hector.
- Jeg fornemmede det. - Jeg forestiller mig, alle fornemmede det.
- Gør hans kone? - Det mener han tilsyneladende ikke.
Men hun er vel en anden, som altid fornemmede det.
Mand på lavt blus. Det er det, de ønsker, de tilsyneladende uvidende koner.
Mandens beherskede interesse. Grunden til, at de giftede sig med dem.
Han var et fjols, men han var også uheldig.
For det første står skolepatruljen der kun et par timer.
Fem minutter senere var hun gået.
Og hvad nu, hvis lyset havde været grønt?
Eller hvis der ikke var kommet nogen børn?
De mindste hændelser, knudepunktet af en svimlende række alternativer.
Som hver især kunne have haft et andet udfald.
Hvis jeg var en fræk lærer -
selv hvis jeg var dig -
kunne jeg bruge en time på at analysere, hvad rektor kalder ''dette uheldige tilfælde''.
Det vil lære drengene mere om historie og tingenes tilfældighed end...
tja, end jeg nogensinde har formået indtil videre.
Gad vide, hvordan de klarer sig.
- Har du ikke lyst til at tage tilbage? - Til Oxford?
Jeg er ikke god nok.
Jeg er i virkeligheden ikke god nok til noget som helst.
Dorothy, lige kort.
Der er rav i den.
Det er nyheden, som han er ivrig efter at meddele. Mit løbepas.
Jeg fornemmede det.
Dakin fortalte mig det.
Fortalte han dig hvorfor?
Jeg kunne godt tænke mig at købe en varevogn, fylde den med bøger
og køre rundt på landets markedspladser.
Shropshire, Herefordshire.
Den åbne landevej, den støvede hovedvej.
Rejse, ændringer, interesse, spænding.
Jeg ville ikke uddanne drenge,
som senere i livet ville hævde at have en stor kærlighed for ''litteratur''.
Eller som midaldrende ville tale
om sprogets tiltrækningskraft eller deres kærlighed for ord.
''Ord'' der siges på en ærbødig måde, som på en måde er...
Snyd.
Det er, hvad bøvlet handlede om - Gracie Fields, Det korte møde.
Det er en modgift. Ren, beregnet pjat.
Har en dreng gjort dig ked af det?
De plejede at gøre det.
Se det som en vaccination.
Det gør ondt et øjeblik, men giver immunitet, uanset hvor længe det end tager.
Hvis man får den lejlighedsvise booster, et andet ansigt,
endnu en påmindelse om smerten,
så kan det vare halvdelen af livet.
Kærlighed.
Hvem kunne elske mig?
Jeg taler for meget.
Ved de det?
De ved alt.
Rør ham ikke. Han vil synes, du er et fjols.
Det synes de, jeg er.
Du vidste det også, forstårjeg.
Og drengene vidste det.
Selvfølgelig vidste drengene det. De havde førstehånds kendskab til det.
Jeg gjorde faktisk ikke noget.
Det var en håndspålæggelse - det nægterjeg ikke.
Men mere min velsignelse end tilfredsstillelse.
Selvom jeg elsker dig, så er det noget værre vås.
- Er det? - Du harjo taget på dem.
Det er ikke Bebudelsen.
Dit skvat.
Nå, men Felix fortalte mig, at nårjeg holder næste år,
håber han at overtale dig til at træde i mit sted.
lrwin.
Du skal vide, atjeg bruger størrelse 40 i pumps, ekstra brede.
Chris.
Adi.
David.
Godaften. Lockwood, 4C.
lrwin. Glimrende nyt.
Posner, et legat. Dakin, en udstilling.
Og alle andre er blevet optaget.
Det er mere, end man turde håbe på.
lrwin, tillykke med en bemærkelsesværdig præstation.
Og selvfølgelig også til dig, Dorothy, som lagde grundlaget.
- lkke Rudge, rektor. - Åh, nej.
- Han har ikke fået et brev. - Der er altid en svag mulighed.
En skam. Det ville have været rart at have gjort rent bord.
Men som jeg altid har sagt, man kan ikke polere en lort.
Har du ikke hørt fra Oxford?
Måske hører du fra dem i morgen.
Hvorfor? De gav mig besked, dajeg var der.
Det erjeg ked af.
Hvorfor? Jeg kom ind.
Hvorfor?
Hvorfor de fortalte mig det, eller hvorfor de tog en dum stodder som mig?
- Jeg havde familieforbindelser. - Gik et familiemedlem på Christ Church?
På en måde. Min far var kollegietjener, før han blev gift.
En gammel præst, som bare havde siddet der under det meste af samtalen, spurgte,
om jeg var i familie med Bill Rudge, som havde været kollegietjener i 1950'erne.
Jeg sagde, at han var min far,
og de sagde, jeg lige var den kandidat, de søgte.
Men jeg talte om andre ting som at... Stalin var en skat og Wilfred Owen en piveskid.
De sagde, jeg klart selv kunne tænke og var, hvad deres rugbyhold behøvede.
- Er du ikke glad? - Det er ikke som at vinde en kamp.
Ser du, jeg vil lave det, jeg selv har lyst til.
Det her... Det gjorde jeg kun, fordi andre ønskede det og min far.
Nu, hvorjeg er kommet ind, harjeg lyst til at sige nej.
Jeg tror, det er mr. Hector.
Nej, miss. Det er mig.
- Jeg tog hen på dit college. - Det overrasker mig, du er interesseret.
Jeg var lidt ensom og ville se, hvor du har gået.
- lngen kendte dig på Corpus. - Jeg sagde Jesus.
- Du sagde Corpus. - Er det ikke lige meget?
Jeg kom aldrig ind. Jeg gik på Bristol.
Jeg gik på Oxford, men for at læse til lærer.
- Gør det nogen forskel? - For hvad? For mig?
l det mindst løj du, og det er godt. Det har vi etableret. Det fungerer at lyve.
Du burde lære at gøre det ordentligt.
Til andre havde jeg sagt, vi kunne få en drink.
Er en drink en eufemisme?
At sige ''en drink'', når man faktisk mener noget andet?
- Ja, det er det. - Glem eufemismen.
Jeg har bare følerne ude, men ud over drinken...
Spekulerede jeg i virkeligheden på, om du ville sutte mig af?
Eller noget lignende.
Det ville faktisk behage Hector.
- Hvad? - ''At du suttede mig af.''
Det er et gerundium. Det er lige ham.
Og ''at du er skide bange'', der er også et gerundium.
- Jeg vidste ikke, du var til det. - Det erjeg ikke.
Men året er slut, jeg kom ind på Oxford. Vi kunne måske give den hele armen.
Nå, men jeg lader det stå åbent.
Jeg forstår ikke det her.
Ubekymret, impulsiv, umoralsk.
Hvorfor er der så stor en forskel på din undervisningsmetode og din levemåde?
Hvorfor er du så ligefrem i dine argumenter, men når det kommer til stykket...
når det er noget, der rent faktisk sker - så er du så skideforsigtig.
- Er det, fordi du er lærer, og jeg er en dreng? - Selvfølgelig.
Hvorfor? Jeg er ligeglad.
- En lærer har allerede taget på dig. - Drejer det sig om det?
Du vil ikke være som Hector?
Det bliver du ikke. Det er umuligt. Hvordan kunne du det?
- Hector er en joke. - Det er han.
Den side af ham er.
- Okay. Lad os få en drink. - Hiv ikke din åndssvage kalender frem.
- Måske i næste uge. - l næste uge?
Hør her - ''Du kan sutte mig af i næste uge.''
Jeg har hørt om et travlt skema, men det her er latterligt.
Vi har gudhjælpeme langt igen.
- Tager du nogensinde brillerne af? - Hvorfor?
Det er en begyndelse.
lkke for mig. Brillerne er det sidste, jeg tager af.
Er de? Det serjeg frem til.
Hvad laver du søndag eftermiddag?
Hvad skal du nu på søndag?
Jeg planlagde at gennemgå fremstillingerne om Roche Abbey.
Det er et cistercienser-hus. Det ligger lige syd for Doncaster.
- Men jeg har vist fået et bedre tilbud. - Det trorjeg, du har.
Og det er ikke længere i konjunktiv.
Det sker.
Jeg ville bare sige tak.
Og? Giv ham et abonnement på The Spectator eller en æske chokolade.
Et legat betyder ikke, at du skal give ham adgang til din pik.
- Hvordan ville du sige tak? - På mine knæ, ligesom dig.
Jeg vil have en fuld redegørelse.
- Er du jaloux? - Nej.
- Du erjaloux. - Nej, ikke på grund af sex.
Bare på at du kan gøre det.
- Mig... - Jeg skriver det ned.
- Ønsk mig held og lykke. - Hvorfor?
Hvorfor?
Dakin? Kan jeg hjælpe med noget?
Jeg har aldrig kendt mage til frækhed. Dit legat er steget dig til hovedet.
- Det, jeg pointerer... - Jeg kender pointen.
Jeg er bare nysgerrig. Hvad er forskellen på, at mr. Hector tager på os på motorcyklen,
og at du tager på Fiona?
En tilsvarende historisk situation ville være kardinal Wolseys afsked.
Begynd ikke på det kardinal Wolsey-pis.
Hvem ellers kender til det?
Fiona. Miss Procter. Bed mr. Hector komme ind på mit kontor.
- Jeg prøver måske hæren. - Dig? Du er skør.
- De betaler for ens uddannelse. - Forudsat, at du slår folk ihjel bagefter.
Vi kommer ikke i krig. Hvem skal vi slås mod?
Før karrieren skal jeg have sex ud af verden først.
- Det fortsætter. - Eller ikke.
Se, alle sammen. Det her kaldes Posners belønning.
Er det alt? Det længeventede øjeblik?
- Hvad er der galt med det? - Der er sgu for kort.
Jeg søgte noget mere... langvarigt.
Kom nu, Stu.
- Er det her så Hectors belønning? - Det er høfligt. For gammelt venskabs skyld.
Han må bare ikke køre forbi skolepatruljen.
Klar, sir?
- Se det som en gestus, sir. - Men jeg går ikke af. Jeg kommer tilbage.
Pragtfuldt.
En dreng med styrthjelm? Dakin.
Nej. Under igen omstændigheder. Jeg troede, jeg havde gjort det klart.
Tag en anden med.
Tag...
- Tag lrwin med. - Okay. Hvorfor ikke?
Vil du låne mine Tudor Economic Documents?
Du kan sgu rende mig.
''Hvordan skabes historie?'', spurgte jeg lrwin.
Og han kunne ikke svare.
Men nu ved han det. Det er ikke noget særligt.
At skride i svinget. Almindelige ting.
lrwin havde aldrig siddet bag på en motorcykel før.
Måske lænede han sig den forkerte vej i svinget, så Hector mistede balancen.
Selvfølgelig læner han sig den modsatte vej i forhold til alle andre.
Men han kunne ikke huske, hvad der forårsagede det.
Det sidste, han huskede, var, atjeg inviterede ham ud til en drink.
Noget, vi for resten aldrig gjorde.
Men i det mindste spurgte jeg ham.
Var det ikke for ulykken, var det sket.
Hør. Det kan man ikke sige.
Jeg sagde detjo. Historie er bare den ene forbandede ting efter den anden.
Hvis jeg skal beskrive Hector,
er det delt begejstring, overført lidenskab
og frø, der senere høstes.
Han elskede sprog. Han elskede ord.
Forjer, sine elever,
åbnede han en indlånskonto i litteraturens bank
og gjorde jer alle til aktionærer i ordenes vidunderlige verden.
Gad vide, om de vil komme til min begravelse?
Og hvad vil de være?
Akhtar, hvad er du?
Rektor, miss. l Keighley, i nærheden af Bradford.
Jeg ved, at en afjer er dommer.
- Timms, hvad laver du? - En kæde af renserier.
Og jeg tager stoffer i weekenden.
Og er l alle lykkelige?
Men børn hjælper ikke, miss.
- Dakin, du er uden tvivl lykkelig. - Selvfølgelig erjeg det.
Jeg arbejder for skattevæsnet. Man tjener godt.
Helt ærligt.
Til trods for at vide sammen med Wittgenstein,
at verden af summen af kendsgerninger, ikke af ting
er løjtnant James Lockwood fra First Battalion York og Lancaster Regiment,
såret af beskydning fra egen side
og dør på vej til hospitalet.
Han er 28.
- Rudge, jeg havde glemt dig. - Som sædvanligt, miss.
Du er bygmester. Bygger praktiske huse i dalene.
Prisen for Rudge-huse er overkommelig for førstegangskøber.
Jeg viser koner rundt i udstillingshuse.
Jeg fortæller dem, jeg gik på Oxford, så fårjeg masser af sex.
Der er en journalist, dog på en af de bedre aviser -
en karriere, han truer med at forlade for, som han siger: ''at skrive rigtigt''.
- Hector sagde altid, jeg varjournalist. - Og det var du.
Skolen var blot en læretid for fjernsyn.
Jeg nyder dine programmer, men det er mere journalistik end historie.
Men af alle Hectors drenge,
er der kun en, som tog det hele til sig
og husker alt, han lærte.
Sangene, digtene, ordsprogene, slutningerne.
Hectors ord blev aldrig glemt.
Til min overraskelse endte jeg som lærer ligesom dig.
Jeg er lidt typisk. Jeg arrangerer fx en vidunderlig skolekomedie.
Og selvom jeg aldrig rører drengene, er det altid en kamp.
Men måske er det, derforjeg er en god lærer.
Jeg er ikke lykkelig, men det erjeg ikke ked af.
Han var en god mand. Men det er ikke længere den rette tid for hans indlæring.
Nej. Udover kærlighed er det den eneste uddannelse, der er værd at få.
Send gaven videre. Sommetider kan man ikke gøre andet.
Tag den, mærk på den og send den videre.
Send den videre, drenge - det er det, l skal lære.
Send den videre.